![](https://i1.wp.com/dzukuzinios.lt/wp-content/uploads/2023/08/Algimantas-Mikelionis.jpg?resize=960%2C638)
Lapkričio mėnuo – pats bjauriausias laikotarpis per ištisus metus: vėsu, pilka, trumpos dienos, anksti temsta. O jeigu dar prisimeni vasarą, kai deginaisi paplūdimyje ar plaukiojai po šiltą ežero vandenį, tai nuotaika visai sugenda ir atsiranda tikrai rimtų priežasčių būti nepatenkintam ir pradėti skųstis gyvenimu. Tik lieka viltis, kad ateis balta žiema ir niūrią dabartinę nuotaiką pakeis kiek šviesesnė būtis. Dar lapkričio mėnuo šiemet pasipuošė baltu ir puriu sniegu, kuris išliko ir gruodį. Tik šios savaitės naktį iš pirmadienio į antradienį į mano langą jau pradėjo teškėti lietaus lašai. Prieš sėsdamas rašyti šį savaitės komentarą, antradienį prieš pietus buvau išėjęs į miestelį tvarkyti reikalų, tai buvęs purus ir lengvas sniegas buvo jau bjauriai ištižęs. Einant pagrindine Veisiejų gatve, kurios pakraščiuose telkšojo nemažos balos skysto purvo, turėjai saugotis, kad koks neatsargus vairuotojas neaptaškytų tavo batų ir rūbų.
Užteks skųstis gamtinėmis sąlygomis, nes mes turime keturis metų laikus, o tokia įvairovė visai neprastas malonumas. Žinoma, negalime lygintis su kokia nors Ispanija, Italija ar Graikija. Paimkime italus, atrodo, kas jau kas, bet jie tai tikrai neturi priežasčių niurzgėti ir skųstis prastu gyvenimu, nes Italijoje geras klimatas, graži gamta, puikus maistas, nuostabus vynas, ekonomika išsivysčiusi žymiai geriau nei Lietuvoje, be to, italai nepatyrė pusę amžiaus trukusios sovietinės okupacijos. Pasirodo, Italijoje niurzgama ir skundžiamasi gyvenimu dar labiau nei Lietuvoje! Galima spėti, kad besiskundžiančių gyvenimu nemažai ir Ispanijoje ar Graikijoje.
![](https://i2.wp.com/dzukuzinios.lt/wp-content/uploads/2023/12/Karikatura-12-14.jpg?resize=960%2C473)
Pasirėmus aukščiau išdėstytais pavyzdžiais aiškiai matyti, kad visomis prasmėmis žymiai geriau nei mes gyvenančios Europos tautos gyvenimu skundžiasi ne mažiau nei mes. Niekas nepasiginčys, kad išsivysčiusios Vakarų Europos valstybės už mus žymiai geriau gyvena ir ekonomine bei materialine prasme. Tad kur čia šuo pakastas? Vis dėlto materialinė gerovė ir sėkminga karjera gyvenime nėra lygu laimei. Jeigu tarp materialinės gerovės ir sėkmingos karjeros ir laimės būtų galima padėti lygybės ženklą, tuomet ne tik Lietuvoje, bet ir pasaulyje būtų žymiai daugiau laimingų žmonių.
Žinoma, pinigai gyvenime yra svarbūs bent jau tiek, kad nors minimaliai užtikrintų elementarius poreikius: leistų prasimaitinti, apsirengti, susimokėti mokesčius. Kuo žmogus vyresnis, tuo labiau supranta, kad laimė slypi paprastuose dalykuose arba mokėjime mažais dalykais džiaugtis. Iš tikrųjų daugelis patvirtins, kad satisfakcija gyvenimu auga bėgant metams.
Nepaneigiamas faktas, kad dar vis egzistuoja taip vadinamos dvi Lietuvos: didieji miestai ir provincija, bet mūsų šalis tokia maža, kad apie provinciją galime kalbėti su tam tikromis išlygomis. Miestuose didesnės galimybės: daugiau darbo ir didesni atlyginimai, įvairesnis ir turtingesnis kultūrinis gyvenimas, bet provincijoje mažiau streso, nes lėtesnis gyvenimo tempas, mažesnės išlaidos ir švaresnis oras.
Žinoma, pasitenkinimo gyvenimu džiaugsmą užgožia karai ir įvairūs tarptautiniai konfliktai. Ypač mums aktualus yra karas Ukrainoje, kur mūsų broliai kiekvieną dieną aukojasi ir lieja savo kraują dėl laisvės. Galime didžiuotis, kad atskiri lietuviai ir mūsų valstybė remia ukrainiečius jų šventoje kovoje.
Nesvarbu, kas esi: ar didelio koncerno bosas, mokytojas ar dar kokios profesijos atstovas, o gal tik eilinis pensininkas, Dievo gimimo stebuklas kiekvienais metais aplanko kiekvieną žmogų. Ir visiškai nesvarbu, kas esi, bet šv. Kalėdos pasibels ir į tavo duris, galbūt pačiu netikėčiausiu ir visiškai nelauktu būdu. Reikia tik jomis tikėti, gal tik truputį arba visai visai mažai.